Толерантність як філософсько-політична категорія - Радіонова, Л. О.; Радіонова, Людмила Олексіївна; Radionova, Liudmyla O. (Одеса, 2021)
Статтю присвячено розгляду категорії «толерантність», при цьому толерантність розглядається не як моральна, етична категорія, не як цінність в собі, а як філософсько-політична категорія. У контексті кризи ліберальної моделі толерантності ставиться питання про переосмислення підстав толерантності в рамках самої ліберальної теорії. Автори звертаються до Джона Локка як до джерела дискусії про ліберальну терпимість. Доведено, що історично категорія толерантності проклала собі шлях в класичну ліберальну теорію крізь розробку Джоном Локком теми терпимості в релігійній сфері. Оскільки, мислячи історично, а не метафізично, автори розуміють, що в дійсності межу толерантності прокладає не абстрактний універсальний вічний розум, а наявні в конкретних історичних контекстах політичні реалії. Показано, що у політиці потрібно обґрунтовувати межі, за якими діє не толерантність, а безжалісне придушення. Також підкреслюється, що право на толерантне ставлення не поширюється на думки та дії, що ведуть до заворушень і приносять суспільству більше шкоди, ніж користі, як і на все, що обурює спокій людей і створює загрозу миру держави. Те, що заборонено державними законами для всіх громадян, не може бути об’єктом терпимості по відношенню до якоїсь однієї категорії людей. Показано, що політична практика терпимості і сьогодні включає насильство, оскільки будь-яким шляхом забезпечує деполітизацію приватних відмінностей. Спроби залишити приватні відмінності в приватній сфері сьогодні тягнуть за собою особливо багато протиріч. Це неможливо, оскільки список того, що має право на толерантне ставлення, розширюється тільки завдяки політичній боротьбі. Доведено, що в сучасному світі ті, по відношенню до кого здійснюється практика терпимості, зазвичай починають відчувати гостру потребу в своїй символічній представленості, особливо це стосується тих Інших, у світоглядній системі яких не можна прокреслити чіткої межі між приватним і публічним простором. Однак уважний аналіз дозволяє виявити, що за темою конфлікту і ідентичності ховається економічний конфлікт. Показано, що деполітизація приватної сфери є невід’ємною частиною класичної концепції толерантності, що спирається на індиферентність держави до приватних відмінностей. За Локком, право на терпимість має лише те, що виходить за межі політики. У статті підкреслюється, що основне практичне значення ідеї толерантності полягає в тому, що вона може покласти край нестерпного політичного насильства.

The article deals with the consideration of the category tolerance. While tolerance is considered not as a moral, ethical category, not as a value in itself, but as a philosophical and political category. In the context of the crisis of the liberal model of tolerance, the question of rethinking the foundations of tolerance within the framework of liberal theory itself is raised. The authors refer to John Locke as the source of the discussion of liberal tolerance. It has been proven that historically the category of tolerance has made its way into classical liberal theory through the development by John Locke of the topic of tolerance in the religious sphere. Thinking historically, not metaphysically, the authors understand that in reality the limit of tolerance is not drawn by an abstract universal eternal mind, but by existing political realities in specific historical contexts. It has been shown that politics needs to justify the limits beyond which ruthless suppression, not tolerance, operates. It is also emphasized that the right to a tolerant attitude does not extend to thoughts and actions that lead to riots and do more harm than good to society, as well as to anything that disturbs the peace of the people and threatens the peace of the state. What is prohibited by state law for all citizens cannot be the object of tolerance towards any one category of people. It has been shown that the political practice of tolerance still includes violence, as it depoliticizes private differences in any way. Attempts to leave private differences in the private sphere today entail especially many contradictions. This is completely impossible because the list of those who have the right to a tolerant attitude is expanding only through political struggle. It has been shown that in the modern world, those who are tolerated tend to feel an acute need for their symbolic representation, especially those whose worldviews do not draw a clear line between private and public space. However, careful analysis reveals that behind the theme of conflict and identity lies the economic conflict. It is shown that the depoliticization of the private sphere is an integral part of the classical concept of tolerance, based on the state’s indifference to private differences. According to Locke, the right to tolerance goes beyond politics. The article emphasizes that the main practical significance of the idea of tolerance is that it can put an end to intolerable political violence.
Радіонова Л. О. Толерантність як філософсько-політична категорія / Л. О. Радіонова // Актуальні проблеми філософії та соціології : Науково-практичний журнал / Голов. ред. С. Г. Секундант, відпов. ред. Д. В. Яковлев ; Міністерство освіти і науки України ; Національний університет "Одеська юридична академія". - Одеса, 2021. - Вип. 30. - С. 55-59.
Keywords: толерантність; Джон Локк; ліберальна толерантність; Інший; логіка розвитку толерантності; обмеженість ліберальної толерантності; tolerance; John Locke; liberal tolerance; logic of tolerance development; limited liberal tolerance; Research Subject Categories::HUMANITIES and RELIGION::History and philosophy subjects::Philosophy subjects; Research Subject Categories::SOCIAL SCIENCES::Social sciences::Political science