Дотримання європейських принципів пропорційності – головна засада гарантії права на вільне самовираження - Гуйван, П. Д.; Huivan, P. D. (Одеса : Гельветика, 2020)
Ця наукова стаття присвячена дослідженню актуального питання про забезпечення належного механізму здійснення основоположного права людини на вільне вираження особистих поглядів та ідей. Відстоюється теза, що вказане право формує засади реалізації інших прав, але воно не є безмежним. Обмеження права на вільне вираження поглядів не є порушенням конвенції, якщо ці обмеження встановлені для досягнення однієї з цілей, зазначених у пункті 2 статті 10 цього міжнародного акту. Втім, засоби державного втручання у свободу слова завжди мають бути чітко визначені, повинні встановлюватися критерії та межі подібного владного впливу. У роботі наголошується на необхідності дотримання суспільного балансу тих протилежних за сутністю і змістом суспільних та приватних інтересів, які при цьому стикаються. Це публічний інтерес у самовираженні кожної особи, який реалізується через можливість суб’єкта доводити до відома оточуючих свої політичні та інші переконання, думки, ідеї, та державні інтереси щодо охорони конфіденційної інформації і публічного порядку, а також права громадян на приватність. Проаналізовані правові підходи Європейського суду з прав людини в царині напрацювання критеріїв правомірності обмежень права на свободу вираження поглядів, що накладаються органами державної влади. Доводиться, що вирішальним елементом принципу необхідності втручання в право вільно виражати свою думку у демократичному суспільстві є пропорційність владного впливу. Саме принцип пропорційності відіграє ключову роль для встановлення «справедливого балансу» суспільних та державних інтересів. Обмеження свобод, що гарантуються конвенцією, мають бути адекватними законній меті, для якої застосовуються ці обмеження. Будь-яке втручання у свободу слова повинне за загальним правилом бути встановлене законом, відповідати принципам передбачуваності та прозорості; переслідувати одну з цілей, передбачених конвенційною статтею 10, а також бути необхідним і найменш обмежуючим для досягнення відповідної цілі. Для досягнення результату (визначення справедливості обмеження інформаційного права) слід довести, що воно «є необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення легітимної мети.

This scientific article is devoted to the study of the topical issue of providing an appropriate mechanism for the exercise of the fundamental human right to free expression of personal views and ideas. The thesis is defended that the specified right forms bases of realization of other rights. However, it is not unlimited. Restrictions on the right to freedom of expression shall not constitute a violation of the Convention if those restrictions are established in order to achieve one of the purposes set forth in article 10, paragraph 2, of this international act. However, the means of state intervention in freedom of speech must always be clearly defined, the criteria and limits of such power influence established. The paper emphasizes the need to maintain the social balance of those opposite in essence and content of public and private interests, which thus collide. This is the public interest in the self-expression of each person, which is realized through the ability of the subject to inform others of their political and other beliefs, opinions, ideas, on the one hand, and state interests in protecting confidential information and public order, and citizens’ right to privacy. The legal approaches of the European Court of Human Rights in the field of developing criteria for the legality of restrictions on the right to freedom of expression imposed by public authorities are analyzed. It turns out that the decisive element of the principle of the need to intervene in the right to freely express one’s opinion in a democratic society is the proportionality of power. It is the principle of proportionality that plays a key role in establishing a “fair balance” of public and state interests. Restrictions on the freedoms guaranteed by the Convention must be adequate to the legitimate aim for which those restrictions apply. Any interference with freedom of expression must, as a general rule, be established by law, comply with the principles of predictability and transparency; pursue one of the objectives set out in Article 10 of the Convention, and be necessary and least restrictive to achieve that objective. Therefore, in order to achieve the result – determining the fairness of the restriction of information law must be proved, it is “necessary in a democratic society” to achieve a legitimate goal.
Гуйван П. Д. Дотримання європейських принципів пропорційності – головна засада гарантії права на вільне самовираження / П. Д. Гуйван // Юридичний вісник. - Одеса : Гельветика - 2020. - № 3. - С. 95-102.
Keywords: Research Subject Categories::LAW/JURISPRUDENCE; freedom of speech; restriction of law; expression of views; свобода слова; обмеження права; вираження поглядів