Межі правової регламентації політики ЄС у сфері охорони здоров’я: права людини, вакцинація і Covid - Галан, В. О.; Halan, V. O.; Фоміна, С. В.; Fomina, S. V. (ВД "Гельветика", 2021)
У процесі роботи досліджується проблематика примусової вакцинації в праві Європейського Союзу. Розглянуто співвідношення суспільної необхідності примусової вакцинації та неприпустимості обмежень прав людини. Прослідковано суперечність між недоторканними правами людини як цінністю Європейського Союзу й введенням заходів примусового медичного впливу на осіб. Досліджено зв’язок примусової вакцинації з такими елементами принципу верховенства права, як законність і пропорційність, окреслено відповідну практику Європейського Суду з прав людини, Суду Справедливості й деяких інших інстанцій, проаналізовано нормативні акти, якими регламентується примусова вакцинація, а також указано на проблеми реалізації положень таких нормативних актів, запропоновано шляхи подолання неузгодженості між правами людини й необхідністю повсюдної імунізації. У результаті дослідження було зроблено висновки про необхідність зміни загального під- ходу до правового регулювання примусової вакцинації, а саме вказано на доцільність заміни санкцій за відмову від вакцинації на відповідні заохочення, а також висунуто припущення про ефективність проведення освітніх заходів із метою інформування осіб про вакцинацію, її необхідність і наслідки, а також про те, що загальна імунізація на сучасному етапі розвитку медичної науки є єдиним засобом захисту людства від інфекційних і вірусних хвороб. Оскільки метою діяльності Європейського Союзу є забезпечення сталого розвитку європейського суспільства, європейське нормативне регулювання вакцинації потребує подальшого вдосконалення задля досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальними правами окремої людини й відповідності таких медичних заходів положенням Конвенції про захист прав та основоположних свобод і Хартії основних прав Європейського Союзу. Зважаючи на проведений протягом роботи аналіз практики Європейського суду з прав людини, можемо вказати на те, що на відміну від практики Європейського суду з прав людини попередніх років у сучасних рішеннях Європейський суд із прав людини або не визнає примусову вакцинацію порушенням прав людини, або ж визнає таке порушення виправданим і пропорційним.

law. During this study, we carried the research of the correlation between the necessity of the compulsory vaccination and the inadmissibility of human rights’ limitation. There was made a point about a certain contradiction between human rights as a value of European Union law and existing medical intervention actions. We decompound the correlation of the compulsory vaccination and the specific elements of the rule of law principle, such as supremacy of law and proportionality, – in this contest we analyzed the practice of the European Court of Human Rights, Court of Justice of the European Union and other judicial instances, the corresponding normative acts were also dissected, as well as the difficulties which occur in the practical application of the relevant regulations. As a result, we indicated certain methods in order to level the compulsory vaccination necessity to human rights. In this research we concluded that the general approach to compulsory vaccination ought to be changed, notably that it would be appropriate to replace sanctions for refusal of vaccination with appropriate incentives, it was also suggested that of educational initiatives aiming to inform the community about vaccination, its necessity and consequences could be efficient. It was mentioned that general immunization is at this stage of scientific progress the only method to protect the population against infectious and viral diseases. Considering the fact that the basic objective of the European Union is to guarantee the sustainable development of the European community, the legal regulation of compulsory vaccination requires further improvement in order to achieve a balance between the public interest and the individual rights of private persons, as well as the compliance of such medical procedures with the rules of the Convention for the Protection of Fundamental Rights and Fundamental Freedoms and the Charter of Fundamental Rights of the European Union. Proceeding the analysis of the practice of the European Court of Human Rights in this article, it is possible to point that in recent decisions of the ECtHR either does not consider the forced vaccination a violation of human rights, or considers such a violation as justified and proportionate, in contrast to the practice of the ECtHR of previous years.
Галан В. О. Межі правової регламентації політики ЄС у сфері охорони здоров’я: права людини, вакцинація і Covid / В. О. Галан, С. В. Фоміна // Наукові праці Національного університету «Одеська юридична академія». Т. 29 / голов. ред. Ю. В. Цуркан-Сайфуліна ; МОН України, НУ «ОЮА». – Одеса : Видавничий дім «Гельветика», 2021. – C. 61-77. DOI https://doi.org/10.32837/npnuola.v28i29.717
Keywords: Європейський Союз; примусова вакцинація; верховенство права; охорона здоров’я; імунізація; права людини; обмеження прав людини; Європейський Суд із прав людини; European Union; compulsory vaccination; rule of law; health care; immunisation; human rights; human rights limitation; European Court of Human Rights