Проблеми реалізації приватних прав в умовах глобальної цифровізації - Манжосова, Олена Вікторівна; Манжосова, О. В.; Манжосова, Елена Викторовна; Manzhosova, Olena V. (Одеса : Видавничий дім «Гельветика», 2021)
У статті розглянуто проблеми, що пов'язані із необхідністю переосмислення усталених концепцій основоположних прав особи у зв'язку з глобальною цифровізацією всіх сфер суспільного життя. Проаналізовано зміст поняття прав людини четвертого покоління та відзначено існування наукової дискусії у цій сфері, яка стосується звуженого тлумачення цієї категорії прав, та обмеженість тільки «соматичними» правами, зокрема правом на самогубство, евтаназію, зміну статі, заборону клонування та генетичних експериментів над людиною, або розширеного тлумачення, яке, окрім визначених прав, включає ще низку інформаційних прав, прав, пов'язаних із віртуальною реальністю, екологічних прав тощо. Обгрунтовано, що виокремлення інформаційних і зокрема віртуальних прав більшістю дослідників не заперечується. Зокрема, відзначається, що значення доступу до Інтернету суттєво зросте та буде визнане основним правом людини в найближчі роки, а його придушення або обмеження нині визнається перешкодою для існування громадянського суспільства та вільного політичного дискурсу, що буде мати негативні наслідки для решти основоположних прав людини. Незважаючи на виокремлення та вагоме значення права на вільний доступ до Інтернету, найбільш прийнятним видається твердження, згідно з яким Інтернет є технологією, яку потрібно розглядати як сприяння основоположним правам, а не як окреме право. Тобто право на доступ до Інтернету є цінним не саме по собі, а як «можливість», засіб реалізації інших основоположних прав, наприклад свободи вираження поглядів, права на освіту, доступ до інформації тощо. Відзначено, що специфіка мережі Інтернет створює можливості і для порушення основоположних прав і свобод. Так, право на свободу думки та вираження поглядів, яке реалізуються за допомогою мережі Інтернет, може конкурувати з правом на приватність. У статті проаналізовано зміст права на приватність як особистого немайнового блага, що забезпечує автономію особистості, особисту недоторканість і таємницю у всіх сферах приватного життя і особливості його реалізації в умовах глобальної цифровізації суспільства. Беззаперечним є той факт, що саме існування мережі Інтернет створює значну кількість викликів конфіденційності та праву на приватність, проте у сучасних реаліях цифрової епохи забезпечення основоположних прав і свобод повинне бути опосередковане дотриманням справедливого балансу між правом на вільне вираження поглядів та обмін інформацією як офлайн, так і онлайн та повагою до права на приватність.

The article considers the problems associated with the need to rethink the established concepts of fundamental human rights, in connection with the global digitalization of all spheres of public life.The content of the concept of fourth generation human rights is analyzed and the existence of a scientific discussion in this area is noted, which concerns a narrow interpretation of this category of rights and limited to “somatic” rights, including the right to suicide, euthanasia, gender reassignment, banning cloning and genetic experiments on humans, or extended interpretation, which in addition to certain rights includes a number of information rights, rights related to virtual reality, environmental rights, etc. Reasonably, the separation of information and, in particular, virtual rights is not denied by most researchers. In particular, it may be noted that the importance of Internet access will increase significantly and will be recognized as a fundamental human right in the coming years, and its suppression or restriction is currently recognized as an obstacle to civil society and free political discourse, which will have negative consequences for others. human rights. Despite the isolation and importance of the right to free access to the Internet, the most acceptable is the statement that the Internet is a technology that should be seen as promoting fundamental rights and not as a separate right. That is, the right to access the Internet is valuable not in itself, but as an “opportunity”, a means of exercising other fundamental rights, such as freedom of expression, the right to education, access to information, and so on.It is noted that the specifics of the Internet, creates opportunities for violation of fundamental rights and freedoms. Yes, the right to freedom of thought and expression exercised through the Internet can compete with the right to privacy.The article analyzes the content of the right to privacy as a personal intangible asset that provides personal autonomy, personal integrity and secrecy in all spheres of private life and the peculiarities of its implementation in the context of global digitalization of society.It is undeniable that the very existence of the Internet poses a significant number of challenges to privacy and the right to privacy, but in today’s digital age, fundamental rights and freedoms must be mediated by a fair balance between the right to freedom of expression and the exchange of information offline and online, and respect for the right to privacy.
Манжосова О. В. Проблеми реалізації приватних прав в умовах глобальної цифровізації / О. В. Манжосова // Наукові праці Національного університету «Одеська юридична академія». Т. 28 / голов. ред. Ю. В. Цуркан-Сайфуліна ; МОН України, НУ «ОЮА». – Одеса : Видавничий дім «Гельветика», 2021. – C. 89-96.
Keywords: права людини четвертого покоління; інформаційні права; право на вільний доступ до Інтернету; право на вільне вираження поглядів; право на приватність; конфіденційна інформація; fourth generation human rights; information rights; right to free access to the Internet; right to free expression of views; right to privacy; confidential information; Research Subject Categories::LAW/JURISPRUDENCE