Еволюція законодавства про охорону об’єктів історичної та культурної спадщини протягом ХХ століття - Гуляков, К. В.; Huliakov, K. V. (Одеса : Гельветика, 2020)
Статтю присвячено дослідженню історії розвитку вітчизняного законодавства про охорону об’єктів історичної та культурної спадщини. Визначено основні етапи еволюції цього інституту у ХХ столітті, зокрема щодо його кримінально-правового захисту. Отже, перший Кримінальний кодекс УРСР 1922 року характеризувався слабкою правовою охороною культурних цінностей. Існуючі законодавчі акти носили класовий характер і метою своєю мали вирішення політичних питань. Крім того, пробілом кримінального законодавства УРСР була відсутність закріплення інших видів посягань на культурні цінності, а саме: розкрадання, знищення або пошкодження тощо. У наступному КК УРСР 1927 року містилася лише одна норма, що охороняла пам’ятники історії і культури від злочинних посягань. Встановлювалася відповідальність за приховування колекцій і пам’ятників старовини і мистецтва, що підлягають реєстрації, обліку або передачі в державні сховища. У п’ятдесятих–шістдесятих роках минулого століття зміна суспільно-політичної обстановки, зосередженість суспільства на відновленні економіки держави та певна гуманізація призвели до значного зменшення злочинності проти історичної та культурної спадщини, що зумовило зниження уваги до проблем кримінально-правової охорони культурних та історичних цінностей. Так, у КК УРСР 1960 року відбулася декриміналізація діяння, яке полягало в приховуванні колекцій і пам’ятників старовини і мистецтва, що підлягають реєстрації, обліку або передачі в державні сховища, і була запроваджена принципово нова норма про знищення і зруйнування пам’яток культури, передбачена ст. 207 КК УРСР 1960 року. Перший Кримінальний кодекс незалежної України передбачив статтю 298 «Нищення, руйнування чи псування пам’яток історії або культури». У подальшому ця норма зазнавала неодноразових змін, адже вітчизняний законодавець постійно вдосконалює пам’яткоохоронне законодавство.

The article is devoted to the study of the history of the development of domestic legislation on the protection of objects of historical and cultural heritage. The main stages of the evolution of this institution in the twentieth century, in particular, its criminal-legal protection, have been determined. So, the first Criminal Code of the Ukrainian SSR in 1922 was characterized by weak legal protection of cultural values. The existing legislative acts were of a class nature and aimed at solving political issues. In addition, a gap in the criminal legislation of the Ukrainian SSR was the lack of consolidation of other types of encroachments on cultural values, namely: theft, destruction or damage, etc. In the next Criminal Code of the Ukrainian SSR in 1927, there was only one norm that protected historical and cultural monuments from criminal encroachments. Responsibility was established for the concealment of collections and monuments of antiquity and art, subject to registration, accounting or transfer to state depositories. In the fifties and sixties of the last century, the change in the socio-political situation, the concentration of society on the restoration of the state economy and a certain humanization led to a significant decrease in crime against historical and cultural heritage, caused a decrease in attention to the problems of criminal protection of cultural and historical values. Thus, in the 1960 Criminal Code of the Ukrainian SSR, the decriminalization of the act took place, which consisted in the concealment of collections and monuments of antiquity and art subject to registration, accounting or transfer to state depositories, and a fundamentally new norm on the destruction of cultural monuments was introduced, provided for by Article 207 of the Criminal Code USSR 1960. The First Criminal Code of Independent Ukraine provided for Article 298 “Destruction or damage of monuments of history or culture”. In the future, this norm has experienced repeated changes, because the domestic legislator is constantly improving the protective legislation.
Гуляков К. В. Еволюція законодавства про охорону об’єктів історичної та культурної спадщини протягом ХХ століття / К. В. Гуляков // Юридичний вісник. - Одеса : Гельветика - 2020. - № 4. - С. 240-246.
Keywords: Research Subject Categories::LAW/JURISPRUDENCE; criminal law; objects of historical and cultural heritage; criminal law protection; кримінальне право; об’єкти історичної та культурної спадщини; кримінально-правовий захист