Период «пятилетней нестабильности» (579–584 гг.): политико-правовые особенности ирано-византийских и византийско-тюркских взаимоотношений - Мельник, В.; Melnyk, V. (Одеса : Гельветика, 2021)
Стаття репрезентує спробу порівняльного аналізу ірано-візантійських та візантійсько-тюркських політичних відносин у період 579–584 років. Автор користується політологічним та історіографічним інструментарієм для висвітлення ключових юридичних проблем у системі міжнародних відносин другої половини VI століття нашої ери. Такими проблемами запропоновано вважати: 1) отримання та подальше використання «варварськими» племенами права foedus від візантійських (східноримських) монархів; 2) політичне функціонування Великого Тюркського Елю (Тюркського каганату) на засадах полівасальної залежності від Сасанідського Ірану та Візантії, водночас; 3) утвердження авестійської правосвідомості в Персії. Відтак цим трьом найважливішим юридичним позиціям відповідають три етапи владних трансформацій, що відбулись в означений період. 1. У 579 році шахіншахом Ірану став Ормізд IV (579–590) – молодший син Хосрова Ануширвана. 2. У 581 році каганом Тюркського Елю став Бага-Ишбар-хан (581–587). У 582 році Східну Римську імперію очолив генерал вірменського походження Маврикій (582–602). Оскільки на період «п’ятирічної нестабільності» припадає три зміни влади у трьох найбільших політичних утвореннях Старого Світу, то запровадження цього терміну видається доречним. Крім того, трансформації верховної влади негайно призводили до зміни дипломатичних орієнтирів. Приклади: Персія в 579–580 роках відмовилась від курсу на примирення з Візантією, Тюркський каганат в 581 році знову почав ворогувати з Персією та зближуватись з Візантією, Східна Римська імперія в 582–584 роках намагалась відновити антиперсидський союз із тюрками. Врешті, ці рухи були невдалими і не призвели до повної зміни геополітичної ситуації. Однак на фоні таких політичних «вагань» особливо вирізняються окремі юридичні практики та звичаї. Саме із ними, без відриву від фактології періоду, стаття знайомить читачів.

The article represents an attempt at a comparative analysis of IranianByzantine and Byzantine-Turkic political relations in 579–584. The author uses political science and historiographical tools to highlight key legal issues in the international relations system of the second half of the VI century AD. Such problems are proposed to be considered: 1) obtaining and further use by the “barbarian” tribes of the byzantine lex foedus; 2) the political functioning of the Göktürk Khaganate based on vassal dependence on Sassanid Iran and Byzantium, at the same time; 3) the establishment of Avestan legal consciousness in Persia. Thus, these three most important legal positions correspond to the three stages of power transformations during this period. 1) In 579, Hormizd IV IV (579–590), the youngest son of Khosrow Anushirvan, became the šāhānšāh of Iran. 2) In 581, Ishbara Qaghan (581-587) became the Göktürk Khaganate’s kagan. 3) In 582, the Eastern Roman Empire was headed by a general of Armenian descent, Maurice (582-602). Given the period of “five years of instability”, there are three government changes in the three largest political entities in the Old World. So, the introduction of this term seems appropriate. Besides, the transformation of the supreme power immediately led to a change in diplomatic guidelines. Examples: Persia in 579–580 abandoned the course of reconciliation with Byzantium, the Turkic Khaganate in 581 began to be at enmity with Persia again, the Eastern Roman Empire in 582–584 tried to restore the antiPersian alliance with the Turks. In the end, these movements were unsuccessful and did not lead to a complete change in the geopolitical situation. However, against the background of such political “fluctuations”, certain legal practices and customs stand out. It is with them, without separation from the facts of the period, the article introduces readers.
Мельник В. Период «пятилетней нестабильности» (579–584 гг.): политико-правовые особенности ирано-византийских и византийско-тюркских взаимоотношений / В. Мельник // Юридичний вісник. - Одеса : Гельветика - 2021. - № 1. - С. 20-35.
Keywords: Research Subject Categories::LAW/JURISPRUDENCE; Східна Римська імперія (Візантія); Великий Тюркський Ель (Тюркський каганат); Новоперсидське царство (Ераншахр); lex foedus; федерати; авестійська ідеологія; нехалкідонське християнство; Eastern Roman Empire (Byzantium); Göktürk Khaganate; Ērānšahr; foederati; Avestan ideology; non-Chalcedonian Christianity