Гарантії прав спадкоємців у випадку заповідального відказу - Черняк, Олена Юріївна; Черняк, О. Ю.; Cherniak, Olena Yu.; Кірик, Алла Юріївна; Кірик, А. Ю.; Kiryk, Alla Yu. (Одеса : Гельветика, 2020)
У статті досліджено один зі спеціальних видів заповідальних розпоряджень заповідача – заповідальний відказ. Визначено, що добре відомий українському законодавству заповідальний відказ широко застосовувався ще в Стародавньому Римі, де мав назву legatum. Доведено, що заповідальний відказ служить гарантією для тих родичів чи близьких спадкоємця, які в силу свого віку, життєвих позицій або інших обставин не можуть забезпечити себе житлом чи засобами для існування й у разі спадкування за заповітом можуть у подальшому втратити успадковане майно, матеріальні цінності та інше. Визначено, що до підстав утрати чинності заповідальним відказом належать: відмова відказоодержувача від заповідального відказу; випадки, коли відказоодержувач не скористався своїм правом витребування виконання заповідального відказу протягом трьох років з моменту прийняття спадщини спадкоємцем, а також втрата відказоодержувачем права на одержання заповідального відказу, як негідного відказоодержувача. Визначено, що спадкоємець, на якого покладений заповідальний відказ, зобов’язаний виконувати його лише в межах реальної вартості майна, що перейшло до нього у спадщину. Спочатку погашаються наявні в заповідача борги, потім задовольняються інтереси осіб, які мають право на обов’язкову частку у спадщині. Лише після виплати боргів і відрахування обов’язкової частки майно, яке залишилося, передається відказоодержувачу. Встановлено, що відказоодержувач не має право вселяти в житло членів своєї сім’ї. Проте коли у відказоодержувача є неповнолітні діти, він має право вселитись у таке житло разом зі своїми дітьми. Таке положення найкращим чином забезпечує інтереси неповнолітніх. Визначено, що предметом заповідального відказу може бути передання відказоодержувачеві у власність або за іншим речовим правом майнового права або речі, що входить або не входить до складу спадщини. Тобто фактично спадкодавець розпоряджається власністю, яка йому не належить, що суперечить правовим засадам права власності. Тому такий заповідальний відказ виходить за межі, встановлені в Цивільному кодексі України, тому може не виконуватися спадкоємцем. Також запропоновано норми, які покращать інститут заповідального відказу в Україні.

The article examines one of the special types of testamentary dispositions, testamentary refusal. It is determined that a testament refusal well-known to Ukrainian law was known in Ancient Rome and was called “legatum”. It is proved that a testament refusal serves as a guarantee for those relatives or relatives of the heir who, due to their age, life position or other circumstances, cannot provide themselves with housing or means of subsistence and may inherit property, material values and other. It is analyzed that the grounds for termination by testament refusal include: the refusal of the recipient from the testament, cases where the recipient did not exercise his right to claim the execution of the testament within three years from the date of acceptance of the inheritance by the heir, as well as the loss by the recipient of the right to receive the testament, as unworthy payee. It is determined that the heir who is entrusted with the testamentary refusal is obliged to fulfill it only within the real value of the property transferred to him by inheritance. First, the testator’s debts are repaid, then reserve portion is deducted, and the remaining property is transferred to the recipient. It was established that the beneficiary does not have the right to instill members of his family in the housing. However, when there are minor children in the beneficiary, he has the right to move into such housing with his children. Such a provision is in the best interests of minors. It is determined that the subject of a testament refusal may be the transfer to the consignee of property rights or other property law of a property right or a thing that is included or not part of the inheritance. That is, in fact, the testator disposes of property that does not belong to him, which contradicts the legal basis of the property right. Therefore, such a testament refusal goes beyond the limits established in the Civil Code of Ukraine, therefore, it may not be executed by the heir. Also, norms are proposed that will improve the inheritance law of Ukraine.
Черняк О. Ю. Гарантії прав спадкоємців у випадку заповідального відказу / О. Ю. Черняк, А. Ю. Кірик // Юридичний вісник. - Одеса : Гельветика - 2020. - № 1. - С. 163-169.
Keywords: Research Subject Categories::LAW/JURISPRUDENCE; inheritance; will; testamentary refusal; legate; consignee; спадкування; заповіт; заповідальний відказ; легат; відказоодержувач