Конституційна скарга як форма звернення до органу конституційної юрисдикції: національний та зарубіжний досвід - Качурінер, Вікторія Львівна; Качурінер, В. Л.; Згама, Антоніна Олександрівна; Згама, А. О. (My University, 2021)
Стаття присвячена висвітленню особливостей інституту конституційної скарги в національному та зарубіжному законодавстві та виявлення позитивних тенденцій такого інституту. Світова практика конституціоналізму свідчить, що переважна більшість країн, проголошуючи себе демократичними, соціальними, правовими державами, декларує, насамперед, прихильність загальнолюдському, гуманітарному виміру у здійсненні влади, забезпеченні прав і свобод людини й громадянина. Зроблено акцент на тому, що особливе місце в системі гарантій реалізації і захисту конституційних прав і свобод людини й громадянина займає судовий захист прав і свобод як національними, так і міжнародними судовими інстанціями, і, зокрема, органами конституційної юстиції. Серед процедур, які використовують органи конституційної юрисдикції в багатьох зарубіжних країнах для захисту прав та свобод людини і громадянина, чи не найпопулярнішим є розгляд конституційних скарг. Сутність інституту конституційної скарги сьогодні зводиться до права громадян звертатися до органів судового конституційного контролю з проханням про перевірку конституційності владних актів, якими порушуються їхні права і свободи. Конституційну скаргу варто розглядати не просто як ще один механізм судового захисту, а і як спосіб впливати на якість національного законодавства. Зазначено, що інститут конституційної скарги є в першу чергу винаходом європейської демократії. Сьогодні його застосування можна віднайти в більшості європейських країн. В статті проаналізовано інститут конституційної скарги у Німеччині, Угорщині, Франції та ФРН. При дослідженні акцент зроблено на практику Федерального Конституційного Суду ФРН. Суб’єктом, наділеним правом звернення до органу конституційної юрисдикції з конституційною скаргою щодо захисту фундаментальних прав, закріплених Основним Законом ФРН, може бути будь-яка особа, чиї права було порушено, тобто і фізична, і юридична особа. Федеральний Конституційний Суд розглядає тільки відповідність постанови суду загальної юрисдикції Конституції Німеччини і його рішення, а не замінює рішення суду загальної юрисдикції, навіть якщо було прийнято позитивне рішення за конституційною скаргою. Федеральний Конституційний Суд не завершує судовий процес, замінюючи рішення суду загальної юрисдикції своїм рішенням. Зроблено висновок, що в процесі реалізації курсу на вступ в ЄС Україна ввела в своє законодавство інститут конституційної скарги для цього був прийнятий новий Закон України «Про Конституційний Суд України».

The article is devoted to highlighting the features of the institution of constitutional complaint in national and foreign legislation and identifying positive trends in such institutions. The world practice of constitutionalism shows that the vast majority of countries, declaring themselves democratic, social, legal states, declare, first of all, commitment to the universal, humanitarian dimension in the exercise of power, ensuring human and civil rights and freedoms. Emphasis is placed on the fact that a special place in the system of guarantees of realization and protection of constitutional rights and freedoms of man and citizen is occupied by judicial protection of rights and freedoms by both national and international courts, and, in particular, constitutional justice. Among the procedures used by constitutional jurisdictions in many foreign countries to protect human and civil rights and freedoms, constitutional complaints are perhaps the most popular. The essence of the institute of constitutional complaint today is reduced to the right of citizens to apply to the bodies of judicial constitutional review with a request to verify the constitutionality of acts of power that violate their rights and freedoms. The constitutional complaint should be seen not only as another mechanism of judicial protection, but also as a way to influence the quality of national legislation. It is noted that the institution of constitutional complaint is primarily an invention of European democracy. Today its application can be found in most European countries. The article analyzes the institute of constitutional complaint in Germany, Hungary, France and Germany. The study focuses on the practice of the Federal Constitutional Court of Germany. Any person whose rights have been violated, ie a natural or legal person, may be a subject entitled to appeal to a body of constitutional jurisdiction with a constitutional complaint regarding the protection of fundamental rights enshrined in the Basic Law of Germany. The Federal Constitutional Court considers only the conformity of a judgment of a court of general jurisdiction with the German Constitution and its decision, and does not replace a decision of a court of general jurisdiction, even if a positive decision has been made on a constitutional complaint. The Federal Constitutional Court does not complete the trial by replacing the decision of the court of general jurisdiction with its own. It was concluded that in the process of implementing the course of accession to the EU, Ukraine introduced into its legislation the institution of a constitutional complaint, for which a new Law of Ukraine «The Constitutional Court of Ukraine» was adopted.
Качурінер В. Л. Конституційна скарга як форма звернення до органу конституційної юрисдикції: національний та зарубіжний досвід / В. Л. Качурінер, А. О. Згама // Юридичний науковий електронний журнал. - 2021, № 7.- С. 340-343. DOI https://doi.org/10.32782/2524-0374/2021-7/86
Keywords: конституційна скарга; конституційна юрисдикція; конституційний суд; законодавство; конституційні права; constitutional complaint; constitutional jurisdiction; constitutional court; legislation; constitutional rights; Research Subject Categories::LAW/JURISPRUDENCE