Справедливість у праві: на перетині правотворчості і правозастосування - Крижановський, Анатолій Федорович; Крижановський, А. Ф.; Kryzhanovskyi, Anatolii F.; Гордієнко, Анастасія Юріївна; Гордієнко, А. Ю.; Hordiienko, Anastasiia Yu. (Одеса : Гельветика, 2021)
Статтю присвячено аналізу взаємодії правотворчості та процесу правозастосування за забезпечення принципу справедливості. Авторська дослідницька гіпотеза ґрунтується на тому, що роль і місце принципу справедливості як органічного регулятора суспільних відносин визначається якістю його законодавчого закріплення, а також ступенем реалізації на практиці. У статті розкрито причини актуалізації принципу справедливості в рамках правотворчої та правозастосовної діяльності в сучасних умовах. Проаналізовано проблему формулювання принципу справедливості в діючому вітчизняному законодавстві, обґрунтовано необхідність його нормативного закріплення та визначення основних змістовних характеристик. Проаналізовано втілення принципу справедливості в ціннісно-нормативній системі права та важливість його легітимації, що забезпечить дієвість, ефективність нормативно-правового регулювання суспільних відносин. Визначено, що принцип справедливості є свого роду складовою частиною принципу верховенства права, який визнається і діє у правовій системі України, зокрема в законах, що мають бути пронизані ідеями справедливості, свободи та формальної рівності. У статті наведено додаткові аргументи щодо характеристики справедливості як реального та дієвого інструменту у сфері реалізації права. Несправедлива норма права не завжди та необов’язково має наслідком несправедливий результат правозастосування. Суди можуть використовувати справедливість замість та всупереч закону, що свідчить про перевагу над формальним розумінням права. Досліджено два юридичні конструкти – застосування принципу справедливості замість закону (praeter legem) і всупереч закону (adversus legem). Розкрито зміст справедливості через категорії неупередженості, безсторонності, недискримінаційного підходу. Особливої значущості принцип справедливості набуває під час здійснення дискреційних повноважень та задля подолання прогалин у праві. Автори доходять висновку, що «дефіцит» справедливості у правозастосуванні спонукає до відповідних корекцій законодавства, а її «брак» у законі має компенсуватися правозастосуванням.

The article is devoted to an analysis of the interaction between law-making and the enforcement process in ensuring the principle of justice. The author’s research hypothesis is based on the fact that the role and place of the principle of justice as an organic regulator of public relations is determined by the quality of its legislative enforcement as well as the degree of its implementation in practice. The reasons for bringing the principle of justice to the forefront of law-making and law-enforcement activities in modern times are explained. The problem of the formulation of the principle of justice in existing domestic legislation is analysed, and the need for its normative enshrinement and definition of the main substantive characteristics is justified. The incorporation of the principle of justice in the value system of the law and the importance of its legitimization are analysed, which will ensure the efficiency and effectiveness of the normative regulation of public relations. It has been established that the principle of justice forms part of the principle of the supremacy of law, which is recognized and applied in the legal system of Ukraine, in particular in laws that must be inspired by the ideas of justice, freedom and formal equality. The article provides additional arguments on the characterization of justice as a real and effective instrument in the field of realization of law. An unjust rule of law does not always and does not necessarily entail an unjust enforcement result. The courts may use justice in lieu of and against the law, which indicates that a formal understanding of the law prevails. Two legal constructions are being studied – the application of the principle of justice instead of the law (praeter legem) and against the law (adversus legem). The content of justice is revealed through the categories of impersonality, impartiality and nondiscrimination. The principle of justice assumes particular importance in the exercise of discretionary powers and in addressing gaps in the law. The authors conclude that the «deficit» of fairness in law enforcement prompts appropriate adjustments of legislation, and its «lack» in law should be compensated by law enforcement.
Крижановський А. Ф. Справедливість у праві: на перетині правотворчості і правозастосування / А. Ф. Крижановський, А. Ю. Гордієнко // Юридичний вісник. - Одеса : Гельветика - 2021. - № 4. - С. 7-15.
Keywords: Research Subject Categories::LAW/JURISPRUDENCE; принцип справедливості; верховенство права; правотворчість; реалізація права; правозастосування; the principle of justice; supremacy of law; law-making; realization of law; law-enforcement