Право на інформацію про походження: закордонний досвід - Солодовнікова, Х. К.; Solodovnikova, Kh. K. (Одеса : Гельветика, 2020)
У науковій літературі здебільшого дискутується питання щодо права на інформацію дитини про походження, тоді як сучасний закордонний досвід, зокрема Німеччини, свідчить про те, що повний доступ до цього права має належати людині після 16 років, оскільки німецька доктрина права обґрунтовує, що саме у цьому віці людина більшою мірою психологічно готова до сприйняття такої інформації, а отже, набуває розширених можливостей щодо соціальної, правової тощо його реалізації. Що ж до інформації про походження дитини, то науковці і практики вважають, що вона є основним елементом дитячої індивідуальності (children`s identity). Так, на думку Дж. ван Б’юрен, є, по суті, визнанням факту її існування, включаючи не тільки сімейні зв’язки дитини, її ім’я та громадянство, а й расову, статеву та релігійну належність. В основі такого підходу до права на знання походження лежать повага до особистості, визнання гідності особи, що ґрунтуються на праві особистої ідентичності та праві на особистий розвиток. Зокрема, за результатами аналітичних розвідок було встановлено той факт, що це право є складовою частиною людської гідності. Визначення походження дитини від своїх батьків необхідне для встановлення місця і ролі дитини як особистості у суспільстві й як суб’єкта у правовідносинах, особливо в сучасних умовах, коли спостерігається зростання числа розлучень; зміни в структурі традиційних сімейних відносин, що зумовлені різноманітністю форм сімейних стосунків і форм батьківства (включаючи монобатьківські сім’ї, фактичні шлюбні відносини, одностатеві шлюби), а також при народженні дитини поза шлюбом, під час усиновлення дитини, під час виховання дитини вітчимом чи мачухою, використання допоміжних репродуктивних технологій, залучення донора чи сурогатної матері.

The issue of the child’s right to information about the origin is mostly discussed in the scientific literature. Whereas modern foreign experience, in particular the German one, shows that full access to this right should have a person of 16 years or over. The German doctrine of law justifies that at this age a person is more psychologically ready to perceive such information, and thus acquires expanded opportunities for its social, legal, etc. implementation. As for information about the origin of a child, scientists and practitioners believe it to be a key element of children’s identity. Thus, according to J. van Buren, it recognizes the fact of child’s existence, including not only the family ties of the child, his or her name and citizenship, but also racial, sexual and religious affiliation. Respect for the individual, recognition of the dignity of the individual, based on the right to personal identity and personal development lie at the heart of such approach to the right to information about the origin. In particular, according to the results of analytical investigations, it has been established that this right is an integral part of human dignity. Determining the origin of the child from his or her parents is necessary to establish the place and role of the child as a person in society and as a subject in legal relations, especially in modern conditions, when there is an increase in the number of divorces; changes in the structure of traditional family relationships due to the variety of forms of family relationships and forms of parenthood (including single-parent families, actual marital relationships, same-sex marriages), as well as cases when a child is born out of wedlock, adopted, brought up by stepfather or stepmother, born as a result of assisted reproductive technology, as well as involving a donor or surrogate mother.
Солодовнікова Х. К. Право на інформацію про походження: закордонний досвід / Х. К. Солодовнікова // Юридичний вісник. - Одеса : Гельветика - 2020. - № 3. - С. 262-269.
Keywords: Research Subject Categories::LAW/JURISPRUDENCE; right; origin; information; reproductive technology; donor; international experience; право; походження; інформація; репродуктивні технології; донор; міжнародний досвід